Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes
Poftim.
Nu, nu acum.
Bună seara, ați ajuns târziu.
Da. Dle Rabascal.
- E prea elegant? - Nu.
E bine.
- De unde sunteți? - Din La Ciotat.
La Ciotat...
- Cunoașteți Lyonul, doamnă? - Nu.
- E departe Conservatorul? - Intersecția,
podul și am ajuns.
- E ca un concurs? - Da. Pentru tineri pianiști.
Vin din toată Franța.
Dar ce face?
Strada Commines
Așteptați!
Du-l acolo.
Vin și eu mai târziu. Plecați.
Haide.
Plecați.
Mergeți.
Dl Sauvage, primul etaj
Bună ziua.
Bună ziua, Gabrielle.
Ia loc.
Ia loc, n-am terminat.
Ați primit lecțiile prin corespondență?
Da. Istoria m-a plictisit.
Dorești să continui?
Nu vreau să învăț așa.
Vreau să mi se vorbească.
Am cartea ta.
Mersi.
Aveți călduri.
E un roman foarte frumos
scris de o femeie din Anglia ce nu și-a părăsit niciodată satul.
N-a plecat niciodată?
Nu, a murit de tânără.
Ai un scris frumos.
Vrei să-mi spui ceva?
Nu.
Vom fi goi.
Mă voi întinde pe tine.
Îți voi depărta brațele...
Te vei conecta cu mine,
e lucrul principal.
Vei intra în mine.
Sunteți mulțumită de recoltă?
- Mai bună ca anul trecut. - Cât ați făcut la hectar?
15, 16...
Anul ăsta floarea e uscată. Avem calitate.
Veniți.
Veniți să luați loc cu noi.
Ia gustă asta.
Pentru anul viitor.
Sunt aici.
Bună seara.
Deci?
Nu v-a plăcut cartea?
Ba da.
E o carte de dragoste.
E o poveste de dragoste.
E pentru tine.
- Ce e? - Ia. E pentru tine.
- N-am citit nimic. - Nu.
E pentru tine.
Cine a scris asta?
Eu.
De unde ai luat-o?
Eu am scris-o.
Cuvintele astea... Ești nebună.
Dar tu mi-ai dat cartea.
E o carte și atât!
- Bună seara. - Nu,
nu bună seara. Unde pleci?
Ești un om rău.
De ce mă priviți?
Gabrielle !
Vino, fata mea.
Gabrielle?
Deschide!
Gabrielle!
Ieși de acolo.
Ți se va face foame.
Pe mâine.
Nu ești fericită acasă la tine?
Ba da.
Vrei să petreci timp în altă parte?
Nu, de ce?
Sunt case unde...
Crampele nu-i dau pace.
Cu ea,
nu știm niciodată dacă e adevărat sau fals.
E în regulă?
Da.
Bine.
E o primă întâlnire. Ne vom mai revedea.
De ce?
Și tu?
Mă auzi?
Ești acolo?
Ești gol.
Dă-mi lucrul principal.
Sau lasă-mă să mor.
Bună ziua, José. Vreau să-ți vorbesc.
- Vrei să mergem... - E bine aici.
Ia loc.
Mersi.
José...
Pleci des. Nu te-ai săturat?
- O știi pe fiica mea cea mare? - Da.
Am impresia că îți place.
E frumoasă.
Trebuie să-și facă o familie.
Nu vă ascund,
e bolnavă. Din cauza nervilor.
E...
cu capul în nori.
Nu e nebună.
Să nu crezi tot ce se spune.
Are nevoie de un bărbat în viața ei.
Trebuie să se mărite.
Nu vă cunosc,
dar cred că sunteți un bărbat solid.
Dar ea...
Ea m-a văzut?
Vă va vedea.
- Ești catolic? - Nu am religie.
N-am nimic, doamnă.
Nu posed nimic.
Știu, dar ai o meserie.
Eu și soțul meu vă putem ajuta să vă instalați.
Sunteți zidar la început.
Reflectați.
Ce vrea tipul ăsta?
Ghicește.
Nu înțeleg.
Vrea să se căsătorească.
Cu cine?
Lasă.
Lasă!
Când satul nostru a fost ocupat,
împreună cu alți câțiva oameni
am mers sus în munți.
Acolo am rămas câteva zile.
Au sosit oamenii lui Franco.
Și era sfârșitul războiului. Am luptat cu republicanii.
Nu mai puteam rămâne acolo.
Am așteptat...
Am așteptat să ne scoată de acolo.
Am plecat când a fost posibil.
A fost ultima dată când mi-am văzut satul.
Ardea.
Și mai știi ceva de familie?
Fratele mai mare a plecat la Zaragoza.
Nu mai ținem legătura.
- Am trecut pe lângă La Ciotat. - Da.
Sunt șantiere navale mari.
José va lucra acolo.
- Sunt comuniști acolo. - Da.
Triste sunt evenimentele ce separă familiile.
Devenim inamicul vărului, vecinului.
Am văzut și aici așa ceva.
Ai vrea să locuiești la marginea mării, Gabrielle ?
Ce?
Ce să facem acolo?
Vrei să te însori cu mine?
Ești nebun?
Nu ne cunoaștem.
Nici nu știu cum te cheamă.
Am uitat.
Te pretezi la așa ceva?
Vor să scape de mine.
Și pe tine te-au cumpărat.
Adio, domnișoară.
Gabrielle.
- Adele! Las-o! - Lasă-mă în pace.
Nu voi ezita.
Te internez la Marsilia.
Bună ziua.
Nu mă voi culca cu tine.
Bun...
Cum vei face?
Sunt femei?
Unde?
Unde vom fi.
Vei fi nefericit.
De ce vrei să fii nefericit?
Nu te voi iubi niciodată.
Nici eu nu te iubesc.
I-a zis mamei că vrea să comunice.
Ce ai?
Te-ai machiat prea tare.
Coboară că te așteaptă.
Eu nu sunt vrednic
să chem sub acoperișul meu,
doar spune cuvântul și îmi voi vindeca sufletul.
Corpul Domnului nostru Iisus Cristos
păstrează sufletul tău în viața eternă. Amin.
Corpul Domnului nostru Iisus Cristos
păstrează viața ta veșnică.
Amin.
Bună seara.
Gabrielle?
Gabrielle ?
Te-ai trezit?
Săptămâna asta voi sta culcată.
Nu vreau să fiu deranjată.
Bună ziua.
Spuneți.
Da, doamnă, dar trebuie făcut un deviz.
E pentru construcția sau reparația unei aripi?
Sunt pe șantier, strada Du Cap. Spune că sunt acolo.
Da.
Veți mai suna, da? Mersi.
Dorești un aperitiv?
Da.
Vei merge diseară la Toulon?
Da.
Pentru că e sâmbătă?
Femeile astea, ce îți fac?
Nu pot spune.
Spune-mi.
Petrecem un moment împreună. Ele știu.
Așa se face, poftim.
Nu pare prea complicat.
- Le plătești pentru asta? - Evident.
- Cât? - Vrei să știi?
200 de franci.
Pune banii pe masă.
José!
Totul în regulă?
Doamna Rabascal?
- Vă place? - Da.
José...
Tabloul? Da.
Bine. Poftim.
Marciano l-a livrat?
Ce ai?
Nu știai că ești gravidă?
Nu.
După criză ai pierdut copilul.
Ți s-a spus la clinică?
- Da. - Și riști
să mai pierzi și alții.
Ce suferi vom vedea pe radiografie.
Vei înțelege.
Vezi aceste pete clare?
Bună ziua, dle.
Luați loc.
Asta de aici e mare cât o alună.
Noi numim asta pietre la rinichi.
Îi spuneam soției dv că putem încerca o lombotomie,
dar e o operație lungă și delicată,
ce lasă cicatrice importante.
Mai întâi vă recomand să faceți o cură.
Sunt localuri specializate
în Franța și Elveția, dar sunt scumpe.
Ne vom descurca.
Nu.
Nu?
- Nu dorești să mergi la tratament? - Nu.
Și dacă vrei să faci un copil?
- Vă doriți copii? - Da.
Tu vrei să ai un copil.
Vom merge.
E trist aici.
Doamnă Rabascal Gabrielle.
Ați venit pentru șase săptămâni.
- Șase săptămâni? - Da.
Vă dau cheia dv.
E la mezanin, primul culoar pe stânga.
Mersi.
Voi veni să te văd.
Nu-ți iei la revedere?
La revedere.
Îți va face plăcere să fii singură.
Trebuie să vă conformați orarului pentru consumul de apă.
La fel și pentru balneoterapie.
Dar mai ales...
beți în fiecare zi multă apă. Calculii
se pot dizolva și dv...
Și dacă nu vreau să mă fac bine?
Agostine?
Ești de mult timp aici?
De patru ani.
- De unde ești? - Din Provence.
Saint-Étienne-de-Tinée, lângă Péone.
Eu sunt din Bargemon.
Agostine.
Gabrielle.
N-am mai fost de mult timp acasă.
Când am vacanță merg să-mi văd fata lângă Paris.
Vrei cafea?
Toate mesele se iau aici?
Da, nu servim în camere.
Cu excepția pacienților imobilizați.
Nu vă place aici?
Ce e?
E în regulă.
Doamnă Rabascal?
Mersi.
Pot să te ajut?
Nu, de ce? Te plictisești jos?
N-am fost măritată.
E crescută de oameni buni, bravi.
Am voie s-o văd de două ori pe an.
De Sărbători și de Crăciun.
Ce vârstă are?
Va face șase ani.
Pe 18 noiembrie.
E blondă ca tatăl ei.
- Se vede frumos de aici, nu? - Da.
E etajul celor bogați.
Intrați.
Mă vei urma așa toate zilele?
- Bună ziua, dle Sauvage. - Bună ziua, Agostine.
Dușul pe etaj e rece.
Știu, trebuie să faceți înainte de ora opt dimineața.
Dă-mi jurnalul, Agostine.
- Aș vrea să mă bărbieresc. - Aduc apă caldă.
Bună ziua.
Ești colega lui Agostine?
Nu.
Sunt aici la tratament.
Eu nu cobor niciodată.
Sunt numai bolnavi jos.
Spune-mi...
Era un bătrânel alături.
Nu-l mai aud.
Vrei să mergi să verifici?
Nu e nimeni.
Mă gândeam eu.
Îi duc la Lyon ca să moară.
- Vrei să te bărbieresc? - Da.
Aparatul de ras și spuma sunt pe chiuvetă.
E un locotenent.
A luptat în războiul din Indochina.
Tatăl lui e general sau colonel.
A prins ceva rău și acum trăiește doar cu un rinichi.
Are dureri uremice.
Câteodată suferă mult.
Dar nu se plânge.
Îi facem morfină și râde ca un bebeluș.
Va muri?
Dumnezeu e foarte dur în cazuri ca ăsta.
- Are vizitatori? - N-are soție și nici copii.
Trebuie să plec.
Intră.
Vom pierde războiul ăsta.
Ai stat mult timp acolo?
Câteva luni.
Băiatul cu care m-am întâlnit a fost cu tine?
E ajutorul meu,
mi-a adus ziare.
L-am botezat când avea doi ani.
L-am creștinat.
De atunci se numește Blaise, și e soldat francez.
N-avem dreptate?
E prima dată când văd un chinez.
Vor fi mereu războaie?
E viața bărbaților înaintea morții.
Așa se zice.
Îi duci dorul?
Așa m-am născut, nu știu să fac altceva.
Îmi lipsesc camarazii mei.
E un medicament?
E opiu.
Blaise mi l-a adus.
Dacă îl mestec mă simt mai bine.
Îmi calmează durerea.
Lucrezi de mult aici?
Nu, ți-am zis, sunt...
Da...
De ce suferi?
De pietre la rinichi.
Andre Sauvage Strada Commines nr 26, Lyon
Unu, doi, trei...
Doamnelor și domnilor,
consumul de apă de ora patru.
Te-ai ridicat?
Nu mergi cu cei care beau apă caldă?
- Nu crezi? - Nu.
Ce cânți?
"Barcarola" de Ceaikovski.
- Cânți la un instrument? - Un pic la pian.
Dar cânt rău.
De ce sunt așa de obosit?
Locotenente?
Nu porți inel?
L-am dat jos din cauza dușurilor,
tratamentului, ca să nu-l pierd.
Rabascal, e catalan, nu?
N-am fost acolo niciodată.
Ce ești mai exact?
Vizitatoare de bolnavi?
Te simți mai bine azi.
Da...
O să mor vindecat.
Nu știu unde duce, dar e încă o pădure.
Am putea merge să ne plimbăm.
Când te vei simți mai bine.
Poate ar fi bine să aerisească camera.
E un miros urât.
Nu simt.
- E cartea ce o citești? - Da.
Am terminat-o și ți-o împrumut.
Nu e bine când îmi sunt împrumutate cărți.
Atunci vi-o dau.
Ai mâini fine.
Sunt obosit acum.
Doamnă Rabascal, a venit soțul dv.
- Mi-ai zis că vii? - Da.
Am condus non-stop.
- Când pleci? - Mâine.
Nu poți dormi aici.
Stau în sat.
Stau la pensiune pentru o noapte.
Nu mănânci?
Cum merge treaba acasă?
Avem cereri.
Se construiește o zonă de vile la Lavandou.
Casa va fi gata când te întorci tu.
Am luat frigiderul pe care l-ai văzut și tu.
- Bună ziua, dle. - Bună ziua.
Ai uitat asta sus.
De fiecare dată când vii aici plânge.
- E adevărat ce se zice. - Ce?
Că ești rea.
Cine zice asta?
S-a oprit ploaia.
Vremea se schimbă mereu aici.
Mă duc să fumez.
E bine soțul tău.
Ce ai să-i reproșezi?
Mersi.
Acum trebuie să mănânci.
Ești bine?
Cât timp am dormit?
Trei zile.
Ești palidă.
Unde e Agostine?
Nu-i aici.
- E la bucătărie? - Nu, și-a luat liber.
Bună ziua.
Dar am crezut că...
Mi s-a zis că nu vei reveni.
M-au tratat la spitalul din Lyon.
O transfuzie... nu știu mai mult.
Mi-au schimbat sângele, mă simt mai bine.
Am vrut să te văd.
Tatăl meu s-a întors acasă din misiune.
Acum am o cameră frumoasă.
În pavilionul vestic, camera 112.
Ai vrut să mă vezi?
Mă gândesc la clipele când eram împreună.
Erai acolo cu mine.
Eu?
Scuză-mă...
E vremea pentru tratament.
Tatăl tău a dorit camera asta?
Da.
Cred că a intervenit.
A auzit că sunt bolnav.
Nu ne-am mai vorbit de șase luni.
Nu cădem de acord cu toate.
Nu cădem de fapt de acord cu nimic.
Nu gândim mereu ca părinții.
Ai mei zic că sunt nebună.
De asta te-au închis aici?
Nu.
Fotograful e azi aici.
Vrei să ne facă o poză?
Doamnă, nu vă văd privirea.
Doamnă?
Perfect, nu mișcați.
Foarte bine, mersi.
Am stat la pensionat în școala militară.
Am fost mereu înconjurat de bărbați.
Sau de infirmiere.
Sau de târfe la Saigon și Dalat.
Atunci eu voi fi prima.
- Încetează. - Ce?
Ești măritată, Gabrielle.
- Nu sunt măritată cu nimeni. - Ba da.
Mariajul e ceva sacru în fața lui Dumnezeu.
Ce știi tu de Dumnezeu?
De unde știi ce permite
sau ce interzice?
Ai revenit pentru mine.
Nu mai știu.
Ești nebun.
E nebun.
Gabrielle?
Gabrielle ?
- Unde ai fost? - Aici.
Trebuie să vezi doctorul la ora cinci.
Te voi ajuta să faci ordine.
Zicem adesea că suntem șarlatani, dar trebuie să avem ceva calități
dacă vă judecăm după rezultate.
Ați avut o amețeală,
dar sunteți bine, doamnă. Puteți pleca.
Când?
- A sunat soțul dv... - Nu vreau să mă întorc acasă.
Doamnă, nu mă privește viața dv privată.
A telefonat și vine după dv mâine.
Trebuie să plecăm acum...
Ce faci?
- Ce-s cu bagajele astea? - Te așteptam.
Soțul meu vine mâine.
E sfârșitul tratamentului, știam asta.
- Plec cu tine. - Nu.
Nu acum, e imposibil.
Trebuie să-mi reglez treburile.
Vreau să renunț la armată.
Nu mai are niciun sens.
Și eu ce fac?
Ce pot să fac?
Nu poți pleca acasă așa.
Nu te pot părăsi.
- Nu pot. - Nici eu nu pot.
O să ne scriem, bine?
Am să-ți spun unde ne vom regăsi.
Acum nu știu, dar îți voi spune.
Acum nu e posibil.
Dacă mă iubești mă crezi.
Jură-mi.
Jur.
Ne luăm rămas bun?
- Ne vom revedea. - Crezi?
Am fost fericită aici.
Am cumpărat mobilier.
Apoi vei aranja tu după bunul plac.
Ai cumpărat un pian?
Da.
Pentru tine.
Ești fericită?
Cum îl vei numi?
Ce surprinsă va fi mama.
Vorbește adesea.
Așa se va supăra mai puțin.
Cum ți se pare René?
Pare în regulă.
E mare.
Răutate ce ești.
Vom locui la Gap.
E un dentist care pleacă de acolo.
La Gap?
Ce-i cu valiza?
Lasă.
Sunt lucrurile mele.
Ți-a făcut o casă frumoasă, José.
Antoine! Scoate-ți șosetele dacă intri în apă!
Ai putea să ne ajuți un pic!
E penibil.
- E proaspătă. - Jeannine!
Fă baie!
Nu am costum de baie.
Tată!
Gabrielle, José...
Sănătate!
Pentru urmași!
Sănătate.
În sănătatea Gabriellei!
Am să-ți spun ceva, José.
Ce?
Și tu vrei copilul?
Da.
Am cunoscut un bărbat la tratament.
Îl iubesc.
Când mi-o va cere voi pleca.
Unde?
Unde vei pleca?
Nu știu.
Voi fi cu el.
Despre ce vorbești?
Dragostea mea...
Poate că ai părăsit Lyonul.
Mă gândesc că ministerul apărării e la Paris.
Încă nu mi-ai răspuns la scrisori.
Ce faci? Unde ești?
Îmi fac griji pentru tine.
Nu mi-am desfăcut valiza.
Nu fac decât să aștept.
Nu sunt decât așa.
Corpul tău m-a invadat. Sunt parte din tine.
Sunt singură cu tine.
Mi-am făcut o rochie. E albastră.
Trebuie purtată cu o jupă. Altfel e prea transparentă.
Nu știam unde am pus asta.
Andre Sauvage Strada Commines nr 26, Lyon
Bună ziua.
Rabascal.
- Nu mai e și altceva? - Nu.
Uitați-vă mai bine în traistă.
Nu, asta e tot.
- N-a mai rămas nimic la poștă? - Nu.
La revedere.
Doar un catalog.
Iubire taci.
M-ai lăsat în tăcere.
Ce nu ți-a plăcut în scrisorile mele?
Unde ești?
Sper că nu ai reluat armata.
Și că n-ai plecat la război.
Îmi imaginez că poate ești rănit.
Erau niște poze oribile în Match.
Vorbește-mi.
Am nevoie să-mi vorbești.
Sunt curenți reci în mare. Marți un puști s-a înecat.
Nu, nimic, doamnă. Nimic.
Ce faci?
Vezi ce fac.
Nu ți-a răspuns?
Așa e, ai dreptate.
Cheamă taxiul.
Iubirea mea.
Încerc să termin scrisoarea asta.
Ce vrei să auzi și nu ți-am zis încă?
Nu mai am cuvinte.
De ce?
De ce te-ai supărat pe mine?
Ce ți-am făcut?
Caut.
Nu mai am cuvinte.
Gabrielle...
Scrisorile mele...
Gabrielle...
Gabrielle !
Dispari!
Lasă-mă! Nu!
Lasă-mă!
"E ultima dată când îți scriu."
"Am un copil cu tine."
"N-am vrut să-ți zic."
"N-am vrut să te influențez."
"Nu vreau să știu de ce nu mi-ai citit scrisorile."
"Nu voi rezista psihic."
"Dacă nu răspunzi la scrisoarea asta,"
"totul se va sfârși."
"Gabrielle."
Unde e copilul ăla frumos?
Îmbrățișează-ți fiul, Gabrielle.
Fiule...
Asociația veteranilor francezi din Indochina
a fost creată pentru a apăra interesele combatanților.
Pentru a onora memoria morților.
În astfel de vremuri trebuie să ne amintim
la cei care în taberele de concentrare vietnameze
își așteaptă eliberarea.
Vă mulțumesc.
Vom putea intervieva răniții care se află acolo.
Unde ați fost rănit?
- Am fost rănit la Cochinchina. - Acum mult timp?
Luăm masa aici, José?
Ați fost repatriat?
Tată!
Divorțez.
Ce zici?
În familia noastră nu se divorțează.
Da, dar nu ne vedem niciodată.
Săptămâna lucrează și duminică iese cu prietenii.
Sunt mereu singură.
N-ai fost nefericită cu José.
E o persoană de nepătruns, José.
Nu vorbește.
Nici de ce a trăit în Spania când era tânăr.
Și de ce-a îndurat cu mine.
Nu zice lucrurile astea.
Nu, n-am fost nefericită.
Am trăit o mare aventură. Hai, arată-le.
Se va vărsa în mașină.
Arată-le.
- Priviți. - N-am pus suficienți ardei.
Uite, sunt doi.
E enorm peștele ăsta.
- Haide, veniți. - Ai văzut cochiliile astea?
Da.
Barcarola de Ceaikovski,
extras dintr-o suită de 12 piese pentru pian,
interpretată de Émil Gilels.
Reia, dacă vrei.
Cântă câteva note dintr-o piesă clasică.
Bine.
Sunt mulțumit. E serios și talentat.
Desigur. Puteți lucra asta cu el?
Barcarola?
Poate mai târziu.
Vom vedea. La revedere.
La revedere.
- Salut, Marc. Pe vineri. - Bună ziua.
Bună ziua domnule.
E mult de două ori pe săptămână.
Tu nu ești muzician.
Mă duc în grădină!
Așteaptă-mă Tonyno!
Bravo, dragul meu.
A fost minunat.
Ce faci singură acolo, mamă?
Nu prea e afectuoasă Gabrielle cu micuțul.
Poate că...
Poate că nu l-a învățat să fie altfel.
Rămâneți cu noi în seara asta?
Nu, mă voi întoarce.
- A fost bine, nu? - Da.
Profesorul vrea să meargă cu el la concursul național.
E la Lyon. Mergem?
Nu știu.
Așa vom mai ieși și noi.
- A plecat mama? - Da.
Bună seara.
Ați sosit târziu.
Dle Rabascal.
Doamnă, vă rog.
- Iată cheile dv. - Mersi.
A sosit taxiul, e jos.
Dar ce face?
Du-l acolo.
Vin și eu mai târziu.
Plecați!
Mergeți.
Dl Sauvage, primul etaj
Bună ziua.
Îți amintești de mine?
Acum mult timp, la tratament.
Da.
Pot intra?
Trebuie să închid apartamentul, e în vânzare.
Generalul a decedat acum trei luni.
Dar André? André Sauvage?
Nu mi-a răspuns niciodată la scrisori.
Doamnă...
Locotenentul a murit.
Când?
În ziua când a renunțat la tratament.
Ne-am văzut, erați acolo.
L-a luat ambulanța.
A murit la Lyon, la spital.
Nu se poate.
A revenit.
A revenit după.
Nu, doamnă.
N-a mai revenit.
Ba da.
- Cum a fost? - Bine.
A luat premiul doi.
Ai găsit ceva?
Mergi și te spală pe față că plecăm.
Ai venit să mă vezi când eram la tratament.
Da.
Era ceață.
Mi-ai zis că eu am adus ploaia.
Mă duc să fumez.
Aici.
Locotenente, poți semna?
Urmați tratament?
Nu.
- Dv? - Nu.
E ultima mea seară aici. Mâine plec.
M-au spitalizat la Desgenettes, la Lyon.
Nimic nu merge.
E tabac negru.
Mi-e indiferent dacă mor.
Ca bărbat, ca soldat,
e singurul lucru pe care îl înveți din armată.
Ați fost în război?
L-am văzut.
Vezi femeia aia?
E frumoasă, nu?
Ne-am cunoscut aici.
Aș fi putut s-o iubesc în altă viață.
Dar nimic...
Nu reușesc să simt nimic.
Scuză-mă.
Ați venit să vedeți pe cineva?
Pe soția mea.
La pensiune nu reușeam să dorm.
M-am întors noaptea.
José?
Dacă vrei voi pleca.
E un vas italian?
E un vas comercial.
Acela merge în Sardinia.
De ce nu mi-ai zis nimic?
Am vrut să trăiești.
Acolo e?
Da.
Care e casa ta?
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes